Přeložil ** pantovarnik ** Ze slovenských titulků by HAL
Co je tohle?
Dobrej postřeh, Neddermane. Dej si kolečko.
V podstatě, basketbalový míč je jen vak plný vzduchu.
Tak jako mnozí z vás.
Ale v rukách někoho, kdo je správně vytrénovaný...
v jeho zručném používání...
může tento míč dokázat úžasné věci.
Oatesi, až sem tě slyším jak chrčíš.
Dej si kolečko. Zbav sa astmatu.
Abyste přežili za těmito zdmi...
potřebujete víc, než jen matematiku a vědu.
Svět se nezastaví...
kvůli lidem, kteří dokáží správně skloňovat slova...
nebo vědí jaké je hlavní město Montany.
Jaké je hlavní město Montany, Watsone?
- Helena? - Koho to zajíma? Dej si kolečko.
Jediná věc na které na tomhle světě opravdu záleží, slečinky, je síla.
Síla těla, a síla mysli.
Takže, když nebudete dostatečně silní...
když půjdete ven těmito dveřmi...
můžete to vzdát, a jít domů za svými maminkami.
Nebo za babičkou. Dej tu ruku dolů, Lewisi.
Všichni dobře víme, že tví rodiče zemřeli. Uklidni se.
- Oh! - Přidej, Neddermane.
Farley, vypadá to tak, že sis opět zapomněl svůj dres.
Ne, pane, někdo...
Je to básnická otázka, Farley.
- Cože? - Je to básnická otázka.
To znamená, že nemusíš odpovídat.
Protože, i když znám odpověď...
i tak mě nezajímá, tvoje odpověď.
Víš, v mé třídě, Farley...
každý musí nosit správný tělocvičný úbor.
Gutierrezi, běž a přines mu nějaký.
Začni se převlékat.
- Ne, tady na místě. - Co?
Víš, šatna je určená těm...
lidem, kteří si přinesli úbor s sebou.
- Ty se přestrojíš tady. - To je v pohodě, Johne. Buď silný.
Žádné řeči, Neddermane. Dej si 10 koleček.
A vezmi s sebou i Wheezyho.
No tak, pojďme.
Ten úbor tě bude stát 25 centů, Farley.
- Ale někdo mi ukradl... - Já jsem ti nepoložil žádnou otázku, Farley.
- Dokonce ani básnickou. - Uh...
Vypadá to tak, že někdo potřebuje lekci...
v osobní zodpovědnosti.
Ani jeden zdvih, Farley?
Neudržím se!
Hanba ti, jsi příliš tučné...
želatínové, beztvaré malé děcko.
Já na své škole netoleruju žádné lůzry.
- Chceš být lůzr? - Ne, pane.
Opět básnická otázka, Farley. Ja už znám odpověď.
Hlavu vzhůru, Neddermane.
Uh!
Ať tě ani nenapadne pustit se.
Uh!
O 13 let později.
SMIŘTE SE Jak se smířit se svou minulostí. Jonh Farley.
- Jste připraven smířit se? - Ano!
V pořádku!
- Pane Farley? - Oh, jistě. Jak se máte?
- Jak se jmenujete? - Scott.
Johne, na to nemáme čas.
- Oh... - Ahoj.
Promiňte, chlapci.
- Smiřujte se dál. - Johne! Johne!
Okej, pamatuj na to, že jsou to potencionální psychopati.
Většina chce jen autogram a podání ruky...
ale někteří z nich chtějí autogram, podání ruky...
a potom si tě vzít domů, svázat tě...
a useknout ti nohy.
- Ahoj. - John Farley.
Vaše kniha mi zachránila život.
Já jsem neudělal nic. To všechno vy.
To, co jsem udělal, bylo jen, že jsem vám dal nafukovací člun.
- Vy sama jste si ho ale musela nafouknout. - Mm-hm.
Pane Farley, necítil jsem se dobře, kvůli své váze.
Ale s vaší pomocí, jsem získal zpátky své sebevědomí.
Ha! To je úžasný příběh.
Proč neochutnáte kávu a koláčky?
Oh!
Tím smířením se, máte na mysli abychom na všechno zapomněli?
Moje matka říkala, že by tolik nepil...
kdyby zapomněl na to léto u strýčka Lou.
No, my všichni máme strýčka Lou.
A všichni pijeme, z různých důvodů.
Dlouhý den
Už bych neudržel ani pero.
Dám ti tu samou radu, kterou jsem dala i Nelsonu Mandelovi...
když tu byl na svém turné.
Přestaň si stěžovat, sračko.
- To mi fakt pomohlo. - Nemáš ani představu...
od kolika problémů jsem tě ušetřila.
Nějaký blb v Nebrasce ti chtěl dát...
svůj pletený košík z kukuřice nebo co.
Myslíš ten jejich známý kukuřičný klíč?
Uh, tak o to šlo? Nevěděla jsem. "Obchodní...
"...komora státu Nebraska...
"vás chce odměnit cenou symbolického kukuřičného klíče od města."
Oh, můj bože. To je moje rodné město.
- To je úžasné. Co jsi jim řekla? - Řekla jsem jim, ano.
- Opravdu? - Ne.
Proč? Počkej.
Maggie, ten kukuřičný klíč, je obrovská čest.
Horko těžko ho někomu dají...
a když to udělají, je to vrchol jejich kukuřičného festivalu.
Promiň. Řekl jsi kukuřičný festival?
No, ano. Je to farmářské město...
takže, víš, každý rok mají tuhle velkou oslavu.
Kukuřičný festival.
- Kukuričný festival. - Maggie, ty tomu nerozumíš.
Moje matka byla v 1970-tém královnou kukuřičného festivalu.
Teda, ještě stále chodí na ty oslavy.
- Tak moc to pro ní znamená. - Kukuřičný festival?
Víš co? Zavolej jim zpátky.
Zítra můžu letět a překvapit ji. To je perfektní.
Potřeboval bys soudní příkaz, abys mě donutil vidět moji matku.
Tohle je jiné. Od té doby, co zemřel můj otec, jsem jediné co má.
Oh, tvůj otec je mrtvý?
To je hlavní téma mé knihy.
Celá poslední kapitola je o tom, jak se smiřuju s tou bolestí.
Ty jsi ještě nečetla moji knihu, že?
No, už nemám žádný důvod. Právě jsi mi prozradil konec.
Ahoj, Johne!
Vítej doma, Johne.
Luke Jessop, uh, Starosta města Forest Meadow.
Ceníme si, že jste si našel čas, ve vašem nabitém programu...
abyste přišel do našeho města, a viděl tyhle malé lidičky.
Děkuji. Je to úžasné.
Je to pro mě čest, být oceněný kukuřičným klíčem od města.
No, zasloužíte si ho, mladý...
Mladý muži. Jsme na vás hrdí.
Takže, jménem...
no, jménem nás všech, Johne...
- ti kukuřicujeme! - Ha ha ha!
- Johnny! Oh, můj bože, už jsi tu! - Jo.
- Jak se máš? - Oh!
Slyšela jsem o tom, a snažila se ti zavolat, ale ty už jsi tu!
Právě jsem přiletěl. Chtěl jsem tě překvapit.
- Oh! Jsem na tebe tak hrdá. - Děkuju, mami.
Jak se máš? Jak to jde na turné k té knize?
- Je to v pohodě. - Baví tě to?
Ano, jsem šťastný. Vypadáš úžasně.
- Děkuju. - Ano. Jdeš někam?
Ano. Mám rande.
- Opravdu? - Ano.
- S někým se stýkáš? - Ano.
Oh, můj bože. To je fantastické. Jak dlouho?
- 5 měsíců. - Co? Proč jsi mi to neřekla?
Oh, protože nemáš rád, když chodím na rande.
- Oh, no, jaký je? - Oh, je úžasný.
Je pěkný, je sladký, a...
- je džentlmen. - Mami, jsem tak rád.
- Děkuju. - Už se nemůžu dočkat, až ho poznám.
- Už ho znáš? - Znám?
Ano.
Pan Woodcock?
Farley, přinesl jsem ti nějaké květiny.
- Jaspere! - Promiň, spěchám, zlato.
To je v pořádku.
Uh, tohle je Johnny.
Můj syn. Pamatuješ si na něj?
Ne.
- Ale slyšel jsem o něm hodně. - Hm.
Nestává se mi často, potřásat si rukou s celebritou.
- Jsi připravená na oběd? - Mm-hm.
Nevím, jak ty...
ale já myslím na jídlo celý den.
Nemůžu uvěřit, že si na něj nevzpomínáš.
On byl nejhezčí dítě.
Asi takhle vysoký, s takovými tučňoučkými tvářičkami.
- Mami. - Měl jsem za ta léta hromadu tlustých dětí.
Oh, on nebyl tlustý!
Počkej chvíli.
Už si vzpomínám.
Ty nejsi to děcko, co se počůralo...
kdysi na té hrazdě, že ne?
- Jasper. - Ne.
V podstatě, já si tě pamatuju velmi dobře.
Věnoval jsi mi hodně osobní pozornosti, tehdy.
- Aw. - No, zajímám se o svoje děcka.
Vrátí se jim to potom později v životě.
Oh, to je pravda, to je pravda. A to je důvod...
udělali Jaspera, učitelem roku.
- Děláš si srandu! - Proč by si dělala srandu?
Oh, můj bože! Oh, můj bože! Víte, co jsem si právě uvědomila?
Oba moji chlapci, byli ocenění v tom samém týdni.
Johnnymu chtějí udělit kukuřičný klíč od města.
Děláš si srandu.
Takže, utíkala jsem po dráze, a on běžel v dráze vedle...
a najednou jsem zakopla a spadla na zem.
Byla to hrozná zlomenina. A pokud si dobře pamatuju...
myslím, že to bylo..
přímo tady.
Takže ti zachránil život?
No, mělo to šťastný konec.
Můžeš se utopit v polévkovém talíři.
- To je pravda. - Hm.
No, omluvte mě...
jdu, uh, na toaletu.
Užijte si to zatím, chlapci.
Takže, o čem je tvoje knížka?
Oh. Um...
no, učí lidi jak se zbavit bolestných vzpomínek...
tak, aby si opět vybudovali zdravé sebevědomí.
Jmenuje se "Usmiřte se". Jak se smířit s minulostí.
Já jsem se už smířil s minulostí.
Proto se to jmenuje minulost.
No, některým lidem moje kniha pomohla.
Mnoha lůzrům, tam venku.
Dali byste si espreso, nebo, cappucino?
- Um, cappu... - Jen účet.
Oh, okej.
Děkuju, chlapci.
Um, já to zaplatím.
Ty jsi host. Já se o tom postarám.
Ne, opravdu, to je v pořádku.
Můžu si to dovolit.
Takže ty říkáš, že já ne?
Ne, samozřejmě, že ne.
Tak proč si nevezmeš příklad ze své knihy a nenecháš to tak?
Děkuju, Jaspere. To je tak milé.
Johnny, nechceš něco říct?
Děkuju.
Nemáš zač.
Přísahám bohu, že je to pravda.
Ne, ne, ne. Děkuju, zlato.
Ne, nevěřím ti. Neporazil jsi Santu Clause.
- Přestaň. - Bylo mi tehdy jen 7 let.
A nějaké děti ve škole mi řekli, že Santa Claus neexistuje.
Uh-huh?
Takže, na štedrý večer, jsem šel dolů po schodech...
a viděl nějakého chlapa, který se motal okolo vánočního stromečku...
schoval jsem se do skříně...
- a vzal si dřevenou palici. - Oh, ne!
A daľší věc na kterou si vzpomínám, je jak strýček Bob ležel v nemocnici.
Ne! chudák strýček Bob.
Celou vánoční večeři musel sníst přes slamku.
- Ne! - Ano.
Úžasná historka.
No, bude lepší už jít spát.
Rád jsem vás viděl, pane Woodcocku.
No, myslím, že ti ji můžu nechat na jednu noc, Farley.
Pravděpodobně ti udělá dobře...
když dáš svému zápěstí jeden den volno.
- Jaspere! - Ha ha ha! Ano.
Byl to úžasný večer. No tak, chlapci.
Chlapci! Ooooohhhhhh! Mmmm!
- Zavolám ti zítra, zlato. - Okej.
- Farley. - Yep.
Pane Woodcocku.
Je s ním tak dobře.
Minulý měsíc... jsme byli kempovat.
- Ty přece nenávidíš kempování. - Já vím!
Teda, byli jsme tam jen my dva, na tři dny...
a bylo to úžasné.
Bylo to super.
Wow.
Johnny, um...
toto je opravdu první chlap, od smrti tvého otce...
který... je v pohodě.
Donesu ti nějaké mléko.
Oh! Koukni co mám.
Čokoládové, prosím.
Měl jsem hodně tlustých dětí za ty roky.
- Tohle je Johnny. - hodně tlustých dětí.
Pamatuješ si ho?
Ne, existuje hodně lůzrů.
Arrgh!
Pravděpodobně ti udělá dobře...
když dáš svému zápěstí jeden den volno, huh?
Kdy jsi sem přišel?
Asi 10 minut po tom, co jsi mi popřál dobrou noc.
Ani jeden zdvih, Farley?
Hanba ti, jsi příliš tlusté...
želatínové, beztvaré malé děcko.
- Můžu si dát sklenici čisté vody, prosím? - Iste.
Zkurvysyn.
- Promiňte. - John Farley?
- Nedderman? - Nemůžu uvěřit, že jsi to opravdu ty!
Četl jsem tvoji knihu snad 900 krát...
a povídám ti...
totálně změnila můj život!
Opravdu? To je super, chlape.
Tomu věř. Dělám tady na plný úvazek...
a rozbíhám svůj vlastní podnik - čištění bazénů.
Zatím mám jen dodávku, ale aspoň je to nějaký začátek, že?
No, každá cesta někde začína.
Kapitola 2. Máš úplnou pravdu.
Úplnou pravdu.
Věříš tomu? Woodcockokova pizza?
Co bude dál, Hitlerovy špagety?
Ano, tomu nikdy neuvěříš.
Pan Zabiják, chodí s mojí mámou.
Woodcock? Šuká tvojí mámu?
- Počkej, neřekl jsem... - Slyšel jsi to, Mitchi?
Wookcock šuká jeho mámu.
- Nemusíš to rozkřikovat. - Hej, chlapi!
Poslouchejte. Woodcock šuká jeho mámu.
Wookcock šuká tvojí matku?
Hej, hej, chlapci, no tak. Projevte trochu respektu.
Jak byste se cítili, kdyby Woodcock šoustal vaše mámy?
Wookcock šoustá tvojí mámu!
- Woodcock vojíždí tvojí mámu! - Hej, zavřete zobáky...
nebo vám nepřinesu ten sýrový chleba.
Já chci svůj sýrový chleba!
Tak buď ticho.
Buď ticho, a dostaneš svůj sýrový chleba, okej?
Je mi to líto. Chceš něco na účet podniku?
Klobásu a cibuli. Extra omáčku, že?
Ne, už nejím tyhle věci.
Ano, ano, taky jsem asi ztratil chuť...
teda, pokud Woodcock šuká tvojí matku.
Ten chlap je čistý ďábel.
Víš o tom, že zabil Oatese?
- Co? - Ano.
Pamatuješ, jak Woodcock nutil Oatese bežet skoro 10 kilometrů...
každý den po škole?
Ten týpek měl vážný astma, chlape, to nemohl vydržet.
Kurva. Kdy zemřel?
Před pár lety. Ale to všechno kvůli Woodcockovi.
Chlape, koukej, nemůžeme obviňovat Woodcocka za Oatesovo rozhodnutí.
Oates mohl prestat běhat, ne?
Když uděláš sendvič...
musíš být připravený ho i sníst.
Kapitola 10. Máš úplnou pravdu.
Takže, co uděláš?
Myslím, že je čas, abychom si já a Woodcock promluvili.
Nejkratší vzdálenost mezi dvěma lidmi je...
Komunikace.
Bože, ty jsi tak dobrý.
Farley, nahrej.
Ani jeden klik, Farley?
Chceš být lůzr, Farley?
Já na své škole netoleruju lůzry.
Predtím, než začneme s hodinou...
myslím, že zkontroluju vaší výbavu.
Takže, Dunninghame?
Rozkroč se, Dunninghame.
V pořádku. Nepotřebuju, abys mi to ukazoval, Dunninghame.
Dej si to zpátky do trenýrek.
Vidíte, slečinky, je důležité abyste na hodiny chodili připravení.
Protože, pokud jste připravení...
potom jsme schopní čelit životním výzvám.
No, Farley, podívejme se, jestli jsi i ty dnes přišel připravený, nebo ne.
Rozkroč se.
Promiňte, máte propustku?
Tracy Dettweiler?
- John Farley? - Pamatuješ si na mě?
Ano, jsi slavný.
Co tady děláš?
Oh, co tady děláš?
Oh, učím angličtinu.
Wow.
Opravdu si přeju, abych měl takovou učitelku angličtiny jako jsi ty.
Určitě bych dával na hodinách větší pozor.
Počkej chvílku. Do kterého ročníku jsi chodil?
Uh, do toho samého jako ty.
- Opravdu? - Ano, já jsem byl...
V podstatě jsem byl tvůj partner v laborkách v sedmém ročníku.
Počkej. Tlustý John?
- To není možné! Tlustý John! - Ano.
Ano, byl jsem tlustý.
Wow, moc jsi se změnil.
Ano. Děkuju.
Nemáš zač. A prý ti budou předávat kukuřičný klíč k městu.
- Teda, to je úžasné. - Ale, to nic není.
Nebuď tak skromný. Ja miluju tvoji knihu.
Teda, myslím, že si to ocenění plně zasloužíš.
- Opravdu? - Ano.
- Děkuju. - Mm.
Poslyš, co děláš dnes večer? Nechtěla bys...
skočit na drink, večeři, nebo tak něco?
Ráda bych, ale nemůžu.
Mám trénink s roztleskávačkami.
- To je úžasné. - Ne!
Jsem trenérka.
- Oh, oh. - Ano.
Um, tady máš moje číslo.
Zavolej mi.
- Zavolám. - Ahoj.
Ahoj.
Bože, já jsem tak rád, že jsem napsal tu knihu!
Podle mých osnov...
bychom teď už měli probírat wrestling...
ale kvůli vašemu malému zájmu...
musíme teď probrat základy kickballu.
Kreamere, jaké je první pravidlo buntingu?
Um, ja nevím...
Žádný bunting v kickballu není, Kreamere.
Dej si 10 kliků.
Hendersone, existuje nějaký důvod, proč nemáš zavázané boty?
- Um... - Na hřišti potom zjistíš...
že, v boji o míč, bys se potom mohl ocitnout na vozíku.
Skončíš tak, že své jméno...
budeš psát perem, přilepeným ke své hlavě...
po celý zbytek svého života. Dej si deset kliků.
Dokud se nenaučíte základy jakéhokoli sportu...
nemůžete ho hrát...
nebo v něm dokonce excelovat.
Co děláš na mé hodině?
Oh, promiň. Nechtěl jsem vás vyrušovat.
No vyrušuješ, dej si deset.
- Co? - To byl vtip.
- Co chceš? - Asi přídu jindy.
Možná bys to měl vyklopit hned teď...
abych nemusel vysvětlovat jejich rodičům...
proč neskončili dnes s výukou včas.
Ja jsem jen cítil...
že je mezi námi nějaké napětí.
Jako například na té večeři, s tím účtem, a...
a jen jsem chtěl říct...
že to možná byla částečně i moje chyba.
Promiň, ale jeho to možná bolí.
- Koho? - Jeho.
Je v pohode. Kreamere, nepomáhej si kolenama.
No, nevypadá, že je v pohodě.
Poslouchej, vyučuju tady tělesnou...
tak, proč se nedostaneš k jádru věci, jestli nějaké máš?
Jen jsem chtěl říct, že je mi to líto.
A jsem si jistý, že i tobě je líto, tvá část viny.
- Mě není líto. - Co?
Lítost je pro kriminálníky, a sráče, a já nejsem ani jeden z nich.
Vstávej, Hendersone.
Ty ne, Kreamere.
Teď, pokud by ti to nevadilo...
tyhle děcka potřebují trochu vzdělání.
Schwartzi, uděláš líp když se popereš...
se svým koktaním...
a řekneš mi o druhém základním pravidle kickballu.
N n n no, to to to....
to...
- K k k když... - D d d d d dej si 10 kliků.
Fajn. Když chce moje máma randit s tím idiotem, tak ať.
Kapitola 12. Nikdy se nemíchej do života jiných.
Nemyslím si, že pan Woodcock je pro tebe ten pravý.
- Skutečně? - Ano.
On je, um...
no, pravda je, že to není dobrý člověk, mami.
- Není? - Pamatuješ si, když jsem chodil...
domů, ze školy celý uplakaný?
Byl jsi tak citlivý.
Proto jsi tak dobrý v tom, co děláš.
To není o tom, být citlivý, mami.
To on náš dělal nešťastnými.
Zlatíčko, ty jsi jen nenáviděl všechno, co souviselo s atletikou.
Nemůžeš z toho obviňovat Jaspera.
Ty ho neznáš tak, jak ho znám já.
A ty ho neznáš, jak ho znám já.
- Dotýkal se mě. - Co?
Okej, to není pravda.
Ale je zlý a krutý.
Mami, říkám ti, on je stále...
Je stále co?
On stále učí.
- Oh, co jsi mi přinesl? - Oběd.
Promiň, že jdu pozdě. Měl jsem těžký den. Jsem trochu mimo.
Jasper dělá nejlepší maso v Nebrasce.
No, jsem kvůli svému jídlu známý.
Máš jen dvě, zlato.
Promiň, asi jsem se musel zbláznit.
Johne, nebude ti vadit, skočit do obchodu, že?
Ne.
Nespěchej.
"Jsem známý kvůli svému jídlu"
Ty nejsi známý kvůli svému jídlu, Woodcocku.
Jsi známý pro citové mrzačení...
celé generace dětí.
Sráči!
Mami.
Zlatíčko.
Co se děje?
Jasper a já už spolu nechodíme.
Oh.
To je smutné.
Co se stalo?
Zasnoubili jsme se.
Oh.
Už jsi nám gratuloval?
Oh, myslím, že je v šoku.
To je tak dobré.
Oh, vezmem to.
Jde to každému hned povědět.
Mm.
Haló?
No, vypadá to tak, že budu tvůj nový otec.
No tak, Johnny. Zůstaň, a oslavuj s námi.
Promiň, mami. Musím jít, na turné jsou nějaké problémy.
Musím se dostat na letiště.
- Ani jsi se nenajedl. - Něco si koupím cestou.
Mám tě rád, mami. Rád jsem tě viděl.
I já tebe mám ráda.
Farley.
Dej si pozor.
Eenie, meanie, miney...
Farley.
Neexistuje žádný jiný skutečný test lidského ducha...
jako je wrestling.
Tohle se jmenuje porážka.
Vstaň, Farley.
Existuje spousta druhů porážek.
Dnes si ukážeme pár mých oblíbených.
Tomuhle se říká, hlava a rameno.
Tomuhle, přehození jednou nohou.
Chytíte nohy a přehodíte.
Tomuhle se říká, požárnícký hod.
Chytíte rozkrok, stlačíte a přehodíte.
Okej, Farley, jsi na řadě.
Co?
Slož mě na žíněnku.
No tak. Nedával jsi pozor, nebo co?
Pojďme.
Okej, slož mě.
Vidíte, není žádný důvod, proč by mě i malý chlapeček, jako tenhle...
nebyl schopný složit na žíněnku.
Jednou jsem viděl, jak 120 centimetrů vysoký laosan...
přemohl 120 kilového švéda, tak...
že, zašpinil jeho krví celou halu.
Jediný důvod, proč já ještě stojím...
je proto, že si vůbec nevěříš, Farley!
Nevěříš sám sobě!
Zastavte to taxi! Zastav!
Že prý si nevěřím, blbost!
Já jsem vymyslel teorii o tom, věřit sám sobě.
Neexistuje, aby mě tenhle týpek, vyhnal z vlastního domu.
Woodcock pořád šuká tvojí matku, huh?
Budou se brát.
Počkej, Woodcock si bude brát tvojí mámu?
Chlapi!
Ani na to nemysli.
A dones mi hamburgr.
Co to je, kanadský chleba?
Takže, tuším, že rozhovor nedopadl najlíp, hm?
Bože, dokážeš si představit mojí rodinu s Woodcockem?
Kravata na Vánoce, Farley? Dej si deset kliků.
Nesnědl jsi zeleninu? Dej si kolečko.
Nazval jsi ho vnukem? Básnická otázka, Farley.
To je v řiti. Co budeš dělat?
Zabiju ho.
- A ty mi při tom pomůžeš. - Johne.
Mám už dvě podmínky, a nemůžu...
Jen se tu ventiluju. Je to okej? Můžu si tady zanadávat?
Ano, jistě, protože jsem si na chvíli myslel, že to myslíš vážně.
Ha! Mám to. Rozdělím je.
A jak to chceš udělat?
Víš, udělal jsem předtím chybu.
Nechal jsem ho, aby mě vykopl ze hry.
Ale tentokrát, se mu dostanu do hlavy...
a roztočím to, až mu bude zle.
To je dobrě. Nevzpomínám si na nic podobného z tvé knihy.
Tohle není v mojí knize, Neddermane.
- Haló. - Ahoj, Johne.
- Jak se má můj oblíbený spisovatel? - Ahoj, Maggie.
Počkej chvíli.
Okej, čas u maminky skončil.
Nebuď smutný.
Ano, uh, vlastně jsem si s tebou chtěl o tom promluvit.
Vím, že v neděli máš tu směšnou věc s tou kukuřicí...
ale podívej se, mám úžasné zprávy. Oprah...
vážně uvažuje o zařazení tvé knihy do vysílání.
Je to neuvěřitelné. Odlétáš v 9:30...
a pak se potkáme v St. Louis.
Maggie, nemůžu.
- Je to dlouhý příběh, ale nemůžu. - Přestaň!
- Co nemůžeš? - Nemůžu odejít do Chicaga.
Moje máma mě potřebuje. Chce si vzít antikrista.
Podívej, nezajímá mě, jestli má tvoje matka nějaké problémy.
Tohle je Oprah.
Dotkne se knihy...
a najednou se jí prodá milión kusů.
Jen dostaň ten svůj posraný zadek do letadla!
- Maggie, prosím, poslouchej... - Ztrácím tě.
Nastup do letadla...zítra.
Hej! Kam to jdeš?
Počkej! Pověz mi víc o své ženě!
Mami?
Víš, udělal jsem předtím chybu. Dovolil jsem mu, aby mě vyřadil ze hry.
Ale tentokrát se mu dostanu do hlavy...
a roztočím to, až mu bude zle.
Až mu bude zle.
Až mu bude...
- Untranslated subtitle -
Kdo to byl? Myslím, že je někdo v domě.
- Neboj se, mám to pod kontrolou. - Buď opatrný.
Oh, kurva!
Ne, ne! Oh! Ow! Ow!
To jsem já! To jsem já, John!
Přestaň! Přestaň, to jsem já, John!
- Oh, Johnny! - O co ti jde, Woodcocku?
No, byla tady tma. Instinkty byly silnější.
A když jsem křičel "To jsem já John!"
John, je běžné jméno. Klidně se tak mohl jmenovat i zloděj.
Zloděj by křičel svoje jméno?
Jsem si jistá, že to byla jen nehoda. Já...
Zlato, myslel jsem si, že jsi v nebezpečí.
Oh.
jsi v pořádku?
Ano, jsem v pořádku.
Uh, Johne, Co tady děláš?
Přemýšlel jsem o tom...
a nechtěl jsem tě zklamat, mami.
To je tak sladké.
- Jseš si jistý, že jsi v pohodě? - Mám se fajn.
V pořádku, no, potom, ...
- Uvidíme se ráno. - Super.
Pojďme, Jaspere.
Farley.
Takže, ty jsi opravdu nevěděl že jsem to byl já?
No, to se stane...
když se plížíš okolo cizího domu.
Jak to myslíš, cizího domu?
No, naposledy když jsem se díval,
tak jsi tu nebydlel.
O to tady nejde.
- Dobré ránko. Oh, ne, zlato. Oh, bože. - Promiň.
To je tak neslušné. Nedělej to.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Miluju tě. - Oh, děkuju.
Oh, i já tebe miluju.
- Tak strašně tě miluju. - Oh, děkuju.
Jsi nejlepší.
No, tohle asi bude budoucí paní Woodcocková.
Hele, Jaspere. Co kdybychom spolu dnes strávili celý den?
Víš, líp se poznat, hm?
- To je dobrý nápad. - Ano.
Vlastně, dnes mám celkem hodně práce, Johne.
Ale no tak. Bude to zábava.
- Mmm! - Zjistím, jestli nebude pršet.
Zlato.
Jsem rád, že jsme tady.
Líp se spolu poznat...
vyříkat si věci.
Konverzace směřuje k inspiraci, že?
To je z mé knihy.
Ah, pošlu ti jeden výtisk.
Podívej, mám rád svoji mámu. Jsme si velmi velmi blízcí.
Teda, ne nějakým divným způsobem, jednoduše blízcí.
Poslyš, mohli bychom být kámoši.
Mohli bychom být kámoši, co spolu sedí a sledují fotbal...
cvičí spolu v tělocvičně. Podle mě o tomhle je život.
Teda, neříkám, že máme nějaký problém. Já tě neodsuzuju.
Ale znáte se jen 5 měsíců.
Máte před sebou celý život. Mohli byste být dětmi.
Nevím, co jste spolu zvyklí dělávat...
ale je to, to je to, co je důležité.
Jen se ti snažím říct, abyste nikam nespěchali, okej?
Nespěchej.
Chápeš?
Vyprávění se nepovažuje za cvičení.
Jdeš posilovat, nebo co?
Myslím, že to prežiješ.
Ty se nesprchuješ?
Ne, ne. Jsem v pohodě.
Tohle není Francie, Farley.
Tobě možná nevadí, že smrdíš jako sračky...
ale já s tebou budu v autě celý den.
V Africe jsou děti, co by zabíjeli, aby se mohly osprchovat.
No tak, Farley, pohni sebou.
Řekl jsi mi Farley.
Tak jsi mi říkal, když jsem byl tvůj žák.
Tak se jmenuješ, ne?
Ty si mě opravdu nepamatuješ?
No, s tvýma vrozenýma vlohama pro atletiku...
těžko uvěřit, že?
Pamatuješ si na...
- Ránko, chlapci. - Jaspere, ty starý pse.
Přišel jsi se nechat ostříhat?
Jo, vypadáš, že bys potřeboval...
trochu zkrátit ofinku, ty zasraný hipíku.
No, ty vypadáš, že bys potřeboval...
trochu zkrátit mezi nohama, zkurvysyne.
Jsi objednaný?
- Ne, pane. Jsem tu s ním. - Sedni si, Farley.
Bůh ví, že potrebuješ trochu zastřihnout.
Já nevím, Jaspere.
Myslíš, že ten chlapec vůbec tuší, co znamená zastřihnout?
Sedni si, Huckleberry.
- Možná trochu zkrátit tam vzadu. - Ano, ano.
Takže, Jaspere. Jak se má ta tvoje kočka?
- Udržuje mě mladým. - Ano, to dělá.
Hlavně v posteli.
No, jdu z ní udělat čestnou ženu.
Myslel jsem, že ses poučil z prvního manželství.
Myslím, že ne.
Nikdy jsi mi neřekl, žes už byl ženatý.
No, taky jsem ti určitě nikdy neykládal o mých žlučníkových kamenech, no a?
Co to děláš?
Neboj, Nancy!
Je to jen holící strojek.
Věděl jsi, že mi to udělají.
Když jsi nechtěl nový účes, neměl jsi tam chodit.
Tohle není Rusko.
- Jdeš pozdě, teplouši! - Jak se máš, otče?
Celý den koukám na Soudce Joe Browna a pochichtávam se.
Jak si sakra, myslíš, že se mám?
Počkej, ty máš otce?
Ano, Farley, nejsem Ježíš.
- Kdo je tenhle génius? - To je, uh, Beverlyn syn.
Vypadá trochu retardovaně.
Jsi retardovaný, synku?
Takže, otče...
- Budu se ženit. - Znova?
Ano.
Neposral jsi to už dost poprvé předtím?
Dávám ti 6 měsíců. Budu žít dýl než tvoje manželství. A ty!
Jak šťastná musí být tvoje máma, že si bere učitele tělocviku?
Ví o tom, že hrává karty, aby prežil, hm?
- Myslíš si, že jsem směšný, chlapče? - Ne.
- Chceš se se mnou prát? - Uh, ne, děkuju.
No tak, bojuj se starým chlapem.
- Otče... - No tak, ty padavko!
Moje nohy jsou bezvládné přesně jako tvůj penis, no tak!
- Otče, otče... - Pojď!
Mám teď hodinu ve škole. Chceš jít do bazénu?
Vodní sporty jsou jen pro děvčátka a úchyláky.
Úchyláky.
Okej, uvidíme se později, otče.
- No, rád jsem vás poznal. - Vypadni, sračko!
Vypadá, že je to milý pán.
Chceš abych ti nakopal, Farley?
Ne.
Robinsone, běž vyměnit špinavé povlečení na postelích.
Okej, hni sebou.
Zvedněte ty ruce.
Kde je Palumbo?
Palumbo, jsi postižený a hluchý?
Do bazénu.
Palumbo, neser mě.
Myslím, že se mu ztratil jeho strojek do uší.
Na nic jsem se tě neptal, Weavere, nebo snad ano?
No, ne, myslím, že ne.
To byla básnická otázka, Weavere. Dej si kolečko.
Oh, jen jsem se snažila pomoct.
Nezdá se ti, že jsi na ně trochu tvrdý?
Oni jsou jen staří, Farley. Nejsou patetičtí.
Mají radost z výzvy.
Pohněte s těma nohama.
Nebudu to už opakovat, Palumbo.
Pohni se.
Oh, ty si myslíš, že je to zábavné?
V pořádku, to stačí, Palumbo. Je čas jít.
Co do...
A Plattsi, nemysli si, že tě nesleduju.
Nejsi jediný člověk na světě, který má umělý bederní kloub.
Pojďme, pohněte.
Okej, Palumbo. Tohle je tvoje poslední šance.
Okej, opravdu? Okej, udělejme to teda po tvém.
Utop se, nebo plav, dědo.
- Whoa, whoa, whoa! Ne, ne, ne! - Utop se, nebo plav.
Ježíši, jsi normální?
Nepotřebuje tvou pomoc, Farley.
Co to sakra? Aah!
Pane, je to v pořádku. Snažím se vám pomoct.
Chci vám zachránit život!
Oh!
Hm.
Blbečku!
Dobrá práce, Scardusio. Použil jsi i jazyk?
Ne, ale líp se přisaju, když nemám protézu.
To dává smysl.
Oh!
Pojďme, Farley, padáme.
Čekám, až mi uschne oblečení.
-Haló? - Ahoj, Johne.
jsem v letadle, letím do Chicaga.
A nikdy neuhádneš, kdo sedí vedle mě.
- Kdo? - Nikdo!
Takže, kde do prdele jsi a proč nesedíš na sedadle 2A?
Bože, počkej chvíli. Mám daľší hovor.
- Haló? - Dostal jsem tvou zprávu, chlape.
- Co se děje? - Hej, počkej.
Víš, Woodcocku, jen se snažím dostat se domů.
Obleč se, Farley. Vezmi si kalhoty.
Tohle není Miami.
Najednou to dává smysl.
Neddermane, Woodcock už byl předtím ženatý.
Potrebuju, abys zjistil, kdo byla ta žena...
a přijď pre mě do Altermans.
Okej. To je ten domov důchodců?
Ano, a přines mi nějaké spodní prádlo.
Nějaké moje?
- Poslyš, Maggie. - Haló?
Všechno jde do sraček, chápeš?
Promiň, zavolám ti zítra.
Ne, Johne, nepokládej to...
Čurák!
Promiňte. Ahoj. Můžu dostat opravdovou láhev?
Ja jsem alkoholik, a ne Barbie.
Co se ti stalo?
Jen běž, Neddermane.
Jmenuje se Sally Jensen.
Oh, dobrá práce! Pojďme hned za ní.
Proč?
Přemýšlej, Neddermane.
Kdo zná špínu na Woodcocka, když ne jeho bývalá žena?
Ale ve své knize, nepíšeš náhodou...
že, babrání se v minulosti, komplikuje přítomnost?
Ano, píšu...
ale to je pravda jen tehdy, pokud minulost...
přímo neovlivňuje přítomnost.
Popřemýšlej o tom, Neddermane.
Pokud se dozvím něco o Woodcockově minulosti...
co ochrání mojí mámu před bolestí v budoucnosti...
tak potom nemám na výběr...
ale vyřešit to v přítomnosti, ano?
Myslím, že ano.
Přesně tak.
Kdo je to?
To je můj bratr, Clark.
Tady je to.
Dům rodičů paní Woodcockové.
Okej, jdu dovnitř.
Neddermane, potřebuju, abys našel víc špíny na Woodcocka, okej?
Přemýšlej globálně, najdi příležitost, zaměř se na ni...
představ si ji, a zaútoč, okej?
- Rozumíš? - Pomůžu ti, Johne, slibuju.
- Díky za ty spoďáry. - Promiň, jestli ti jsou velké.
Hele, podívej se, jestli náhodou nemá bazén.
Nebo aspoň akvárko.
Akvárko?
Neddermane.
Sally Jensen?
Kdo jste?
Um, jsem John Farley.
Dáte si něco k pití?
Myslím, že tu někde mám čistou skleničku.
Ne, děkuju, jsem v pohodě.
Miluju vaši knihu.
Změnilo mi to život.
Dnes musí být můj šťastný den.
Místní hrdina, přímo tady v mém obývacím pokoji.
Co potřebujete?
Dělám výzkum... pro svou daľší knihu.
Pokud vám to nebude vadit, proč jste se rozvedli?
Proč myslíš?
Nevěra.
Znova, a znova.
Měla jsem to ukončit už dávno, ale...
Ale co?
- Sex s ním byl úžasný. - Oh.
Říkám vám, ten chlap ví, jak to dělat...
bůh mu dal velký nástroj.
Oh, super. Děkuju.
Jednou, jsem dokonce omdlela.
Umíte si to představit, omdlít z čisté rozkoše?
Jednou jsem mluvila portugalsky a to ten jazyk vůbec neznám.
Okej, myslím, že to stačí.
Um, velmi mi to pomohlo...
a zároveň i rozrušilo.
Proč? Znáte Jaspera?
Vlastně, ano. Byl to můj učitel, dávno před lety.
A, bude si brát mojí mámu.
Viděla jsem ho s ní minulý týden v kavárně.
Blondýna s velkýma prsama.
Teda, bez urážky.
Vypadala dost mladě, na to, že je vaše matka.
- Podvádí ji. - Cože?
Ano. Podváděl i svou bývalou. Proto se rozvedl.
A teď dělá to samé mojí mámě...
s nějakou blondýnou s velkýma ceckama.
To je úžasné. Musíme to říct tvé mámě.
Ne, nemůžu jí to říct.
Neposlouchá mě, když jí vyprávím o Woodcockovi.
- Potřebujeme důkaz. - Žádný problém.
Už jsem něco podobného dělal.
Dobře. Sejdeme se u mě co nejdřív.
Chtěl jsi důkazy, tady je máš.
Možná nedokážu, že Woodcock podvádí...
ale dokážu, že je to pořádný čurák.
Co se mu stalo s okem?
Podívej, neboj se o něj. Je v pohodě.
Když tohle tvoje máma uvidí, chlape, dostane rozum.
Ne, pane Woodcocku. Neubližujte mi znovu.
Aah!
No?
Hodil jsi židli po svém bratrovi?
Copak jsi se nedíval?
To jsem nebyl já, Kdo po něm hodil židlí...
ale Woodcock, přece.
Řekl Woodcock. Woodcock hodil tu židli.
Zlato? Ahoj, už jsi doma?
Oh, aha, to je milé. Přivedl jsi i kamarády.
Ahoj, ja jsem Johnova máma.
Nedderman.
Pamatuješ si na něj? Chodili sme do stejné třídy.
Co se ti stalo s hlavou?
Woodcock si ji nezaslouží.
Farleyho máma je sexy. Teda, ano, je stará, a tak...
ale bože, chci strčit svůj obličej...
mezi ty úžasné staré cecky a "Brrrrrrr!
"Brrrrr! Brrrrrrrr! Brrrrrrrrr!"
Neddermane, vypni to.
cecky...
Velké staré cecky....
- Jaspere. - Brrrrrrrrr!
Jaspere!
Myslel jsem to ale s najvětším respektem.
Utíkej!
Paní Farleyová!
Jste nemocní, Farley.
- Sotva je znám, mami. - Okej.
No, předstírejme, že se to nikdy nestalo.
Johny, jsi v pohodě?
Jasper mi říkal, že jsi dnes nebyl ve své kůži.
Oh, to ti řekl? Oh.
Zlatíčko, podívej, ja vím, že pro tebe není lehké...
mít v domě, dalšího chlapa.
Ale mi se budeme brát...
a on bude součástí naší rodiny.
Ja jen chci, abyste vy dva spolu vycházeli.
Chci toho tak moc?
Pokusíš se o to?
Kvůli mě?
Okej.
- Mám tě rád, mami. - Oh, zlato, i já tebe.
- Děkuju. Oh! - Promiň.
Pojďme na ten kukuřičný festival. Pojďme se dnes večer pobavit.
Super. Budeme se dnes večer bavit. Všichni spolu.
- No tak, řekni mi to. - Ne, zapomeň na to.
Ne, já to chci vědět!
- Podívej, jsem na rozpacích, okej? - Oh!
Johne, nemůžeš něco začít, a potom přestat.
- No tak. - To je jedno.
Johne.
Oh, v pořádku. Um...
Byl jsem do tebe strašně zamilovaný tehdy v sedmé třídě.
A je to venku!
Ano, je to venku.
Kukuřičný festival.
- Jsem ráda, že jsi zavolal. - Ano, já taky.
- Jaspere! Nech mě to udělat - Zdvihni to. Podrž to výš.
Oh! Ty podvádíš.
Musíš přiznat, že jsou zlatí.
Děláš si srandu?
Ne, tvoje máma je nádherná.
A Woodcock je svým způsobem sexy, víš.
- Woodcock? - Ano.
Teda, nevím, jak to dělá.
- Cože? - Něco na něm je.
Možná je to tou mužností, já nevím.
Všechny děvčata na škole ho milují. Teda, myslím, že je úžasný.
Jednou mě chytil za...
Jednou všechny bavil v učitelské místnosti.
Má taky ty malé hry s píšťalkou, co jsem s ním hrála.
Vlastně, vždy jsem ho tak nějak tajně milovala.
Wow! Chceš jít?
Ano, jistě.
To je super, ne? Nebudeš, to už jíst, že?
Ahoj, jak se máte?
Oh, dobře. Jsem zničená.
Um, proč si vy dva nezahrajete spolu, hm?
- Myslel jsem, že jsi chtěla vyhrát tu pandu. - Oh, to je v pohodě.
- Vystřelím ti pandu, mami. - Oh!
- Určitě máš dost drobných? - Jaspere.
Okej, pojďme si pro nějaké sladkosti, a nechme chlapce hrát si.
- Ano. - Hodně štěstí.
Vystřel mi nějakou panenku.
- Okej, Woodcocku. - Vypadá to jako výzva.
- Začneme. - Hodně štěstí, mladej.
Prosím, pane. Tady to máte!
Ha! Je to těžší, než to vypadá!
Hej, pěkný hod!
Zkus to znova, mladej.
To je ale střelec, lidi!
- Oh! - Pěkný hod, Farley.
- Sakra! - Whoo!
Tohle je vítěz.
Vypadá, že jste vyhrál pandu, pane. Dobrá práce.
Okej, mladej. Každý je vítěz.
Viděl jsem lepší hody na paraolympiádě.
- Basketbal není moje oblíbená hra. - Opravdu?
A která je? Whac A Mole?
Hloupá hra!
Chci tě varovat, Farley. Jsem registrovaný člen Národní Střelecké Organizace.
Začni se modlit.
Pripravte se, pánové!
- A máme tady vítěze! - Jsi strašný lůzr.
Říkám ti, moje zbraň byla rozbitá.
Nikdy to není zbraní, Farley, ale lovcem.
"Soutěž v pojídání kukuřice"
Oh, to je ono.
Jsi mrtvý, Woodcocku.
Vypadá to, že jsi z toho úplně hotový, Farley.
- Asi to máte v rodině. - Prosím, chlapci.
Začněte!
Oh, měla jsem tušit, že budou tady.
Víš, že Johnny, vyhrál tuhle soutěž 6 krát po sobě?
- Sedm, sedm. - Když byl malý. Sedm krát!
I proti dospělým.
A začínáme. Ať vyhraje lepší!
Oh, začínají, pojďme si tam sednout.
- Pamatujte, nedojedené kukuřice se nepočítají. - Hodně štěstí!
Mějte se děvčata. To je zábavné, Farley.
Nevěděl jsem, že tlusté děti jedí zeleninu.
Šetři se, starý muži.
- Jste připravení? - Ano.
Jsou soutěžící připravení?
Pokud jste připravení, tak pozor...
Tady je máte, dámy a pánové...
podívejte se, jak se dáví kukuřicí.
Vidíte ty zuby?
Nedojedené kukuřice se nepočítají.
Jde ti to dobře, Farley?
Pokračujte. Koukněte se na ně.
Měl bys zrychlit, Farley.
Jen pokračuj, Woodcocku.
Je to napínavé. Hej, dej ty ruce pryč.
Rozhodčí!
V pořádku, pokračujeme. Pokračujte ve žvýkání.
10 sekund do konce.
Pomalu se blížíme ke konci.
5, 4, 3...
2, 1!
Dámy a pánové, máme vítěze!
A tím vítězem je, opět...
- John Farley! - Whoo!
Ano, porazil jsem tě, zlato!
Oh, ano!
Jsem vítěz. Vyhrál jsem!
Jsem vítěz, protože tu jsem doma, kurva!
- Whoo-hoo! - John Michael Farley!
Co se ti stalo?
Ugh!
To je v pořádku, Farley. Vím, jak ji utíšit.
Udělej mi laskavost. Polib mi prdel.
No, Johne, ty jsi opravdu... snědl tu kukuřici.
Díky.
- Haló? - Vzbuď se.
Něco ti chci ukázat.
Neddermane? Co se děje?
V osm...
přišla jakási blondýna...
přímo do Woodcockova domu.
Jak dlouho sleduješ ten dům?
17, 18 hodín.
Hej, támhle je.
- Cože? - Oh, ten zkurvysyn!
Jaký hlupák, by podváděl svoji ženu...
ještě předtím, než se vůbec ožení?
Ten samý hlupák, který ti dá zaběhnout pár koleček...
až z toho krvácíš.
Kurva!
Takže. Musíme jít dovnitř.
Hele, kámo. Sledovat jeho dům je jedna věc...
ale vloupat se k němu druhá.
Neddermane, potřebujeme konkrétní důkaz.
Johne, neposral jsem se...
od sedmé třídy.
A byl bych rád, kdyby to tak zůstalo.
A co tvoje kniha, kapitola 14?
"Respektuj soukromí ostatních"
Počkej, máš tu knihu tady?
Ano.
Oh, super.
Ukaž ať se podívám.
Zapomeň na knihu. Jednoduše na ni zapomeň.
Už tu knihu nechci nikdy vidět.
Protože o ní mluvíš každých 30 sekund.
Už to nevydržím, okej? Já jsem ji napsal, já vím co v ní je!
Je to sračka! Skončil jsem s tím, okej?
Co?
Haló, tady je Tracy.
Ahoj, Tracy.
- Jak se máš? - Fajn, um...
poslyš, Johne, ten včerejšek.
Vypadá to tak, že nejsi ve své kůži.
Opravdu? Ne, mám se skvěle.
Opravdu.
No, možná bys mi měl zavolat...
až se trochu uklidníš.
Myslím, že to bude nejlepší.
Oh.
OK, um...
Respektuju tvé pocity, i tvá rozhodnutí. Já...
je mi líto, že to tak cítíš.
V pořádku. No, dej si na seba pozor, okej?
Ano, ty taky.
Ahoj.
Okej, takovýhle je plán.
Vloupeme se do Woodcockova domu.
Nainstalujeme tam tvou videokameru...
a potom ho přichytíme, jak podvádí moji mámu...
a tak ukončíme tohle posrané fiasko...
projednou navždy, okej?
Fajn, Clarku, podej mi tu minikameru. Budeš tady hlídkovat.
Pokud se cokoliv stane. zatrub, rozumíš?
Neddermane! Je otevřeno.
Co do...
- Co to děláš? - Pro...
Promiň, promiň.
- Ježíši. - Okej.
A máme ho.
Sakra, Clarku!
Oh, kurva!
Neddermane?
Neddermane!
Jaspere, pořád se na tebe zlobím.
Já vím, zlato, ale víš, jaký jsem...
- když tě nemám jen pro sebe. - Aah.
- Potřebuju být chvíli sám. - A co já?
No, zlato, nebyl by to čas o samotě bez tebe.
Víš co myslím.
Jaspere, ty divochu, oh!
Oh, zlato.
Zlý chlapec!
- Cítíš se dobře, bejby? - Ano, ano.
To byla jen básnická otázka, Beverly!
- Oh, bože! Oh, bože! - Oh, ano.
- Cítíš to? - Nechci znova omdlít.
Cílová rovinka se už blíží, zlato.
Miluju tě stále a navždy.
Jsi silný jako kůň.
To bylo o dost lepší než cokoliv na internetu.
Promiňte, můžete mi věnovat pozornost?
Uh, sedněte si všichni na svá místa...
jdu sehnat oslavence...
abychom mohli začít.
Za posledních 26 let bylo jméno Jaspera Woodcocka...
synonymem pro "fyzické vzdělání."
Teď, než začneme s prezentací...
poslechněme si několik lidí...
jejichž životy byly ovlivněny tímto skvělým mužem.
Zlato, kde jsi byl?
Myslela jsem, že přijdeš s námi. Bála jsem se o tebe.
Promiň, mami. Chtěl jsem být na chvílku sám.
Oh.
Jmenuju se Zoe. A minulé léto, mi utekla moje kočka Raisins.
Tento muž mi ji našel. Její obojek se jí zasekl o plot.
Udusila se.
Ale teď je určitě v nebi.
Děkuju, že jste mi našel Raisins, pane Woodcocku.
To si děláš prdel.
Když jsem chodil do jeho třídy...
pan Woodcock našel v mém batohu pytlík marihuany.
Mohl mě poslat za řiditelem, ale on ne.
Zavolal policii.
A namísto toho, abych šel do vězení, dostal jsem 6 let v nápravném zařízení.
Kde jsem našel svého pána, Ježíše Krista.
Ježíši Kriste!
A od té doby, jsem drogově čistý.
Děkuju, pane Woodcocku.
Pan Woodcock je jeden z naších nejlepších učitelů.
Naučil mě, jak hrát tvrdě, a nikdy se nevzdávat.
díky němu jsem dostal stipendium.
Na univerzitě.
Děkuju. Děkuju, pane Woodcocku.
Co do píči?
Woodcock nás nikdy neponižoval.
Choval se k nám, jako ke každému jinému.
Dal jsem jméno svému dítěti podle pana Woodcocka.
Woodcock mě naučil jak být mužem.
Woodcock mě naučil pomáhat lidem.
- Woodcock mi zachránil život. - Píčovina.
- Woodcock... - Woodcock...
Woodcock...
- Woodcock. - Woodcock.
Jasper Woodcock.
Učitel roku.
Běž, Jaspere!
Děkuji, velmi pěkně. Uh...
Vážím si toho.
To bylo milé, Jaspere. Děkujeme.
Neuvěřitelné!
Máme tady k udělení ještě jednu cenu.
Kukuřičný klíč od města.
Dáváme ho těm, kteří odcházejí do světa...
a dělají dobré jméno městu Forest Meadow.
Správně.
Dámy a pánové, John Farley!
Vy jste se všchni pomátli?
Vážně. Jsem jediný...
kdo si myslí, že Woodcock je...
najvětší idiot na planetě?
Teda, za 26 let...
tento chlap, mlátil děti baseballovou pálkou...
do bezvědomí.
A teď mu za to dáváte ocenění?
- Měl by být v base! - Johnny. Johnny.
Teda, pochybuje tady někdo o tom, že neuškrtil tu kočku?
Jak se jmenovala? Raisins? Víte co?
Běž domů, vykopej Raisins nech udělat pitvu...
a zjistíš, že to nebyla nehoda.
To ne psi zabíjejí kočky. Ale sadističtí učitelé tělocviku.
Okej.
Někdo zase něco nalil do punče.
Počkej, počkejte. Ne, ne, myslím to vážně!
Podívejte, on nenávidí děti.
Zabil mého spolužáka.
Ano, po letech jeho týrání...
Trevor Oates si vzal život...
a zemřel kvůli Woodcockovi.
Ne, nezemřel.
- Oatesi, myslel jsem, že jsi mrtvý. - Ne.
Jen jsem prodělal malou operaci, před pár lety.
Víte, aby se mi lépe dýchalo.
To je jedno. Oates žije. Koho to zajímá?
- Johnny. - Promiň.
Promiňte. Vím, že to neradi slyšíte.
On není takový, jak si myslíte.
Máte vymyté mozky, lidi!
Oh, jen se zeptejte jeho bývalé ženy, Sally Jensen.
Řekněte jim o všem tom...
podvádění po dobu vašeho manželství.
No, myslím, že to většina víe, podváděla jsem ho.
Pro... promiňte, co? Vy jste ho podváděla?
Často. Nemůžu si pomoct. Jsem na sexu závislá.
Jsem.
Uh, teda byla.
Ano.
V pořádku, pojďme.
To stačí. To stačí.
- Podvádí mojí matku. - Johnny, sedni si hned teď.
- To stačí, Farley. - Promiň, mami.
Podváděl jsi mojí matku...
s tamtou blonďatou kurvou...
přímo tam, že?
To je můj realitní agent, ty idiote.
Chtěl jsem překvapit tvoji mámu a koupit jí dům.
A jak to, že jsem našel v tvé ložnici tohle?
Ty jsou tvé matky, Farley.
Mami?
Okej, Farley, ty a já, venku v hale, hned teď.
Teď!
- Uhh! - Ty jeden posraný kuse hovna!
Dám ti jeden starý dobrý Nebrasský výplach zadku...
až se z toho posereš.
Tak pojď, kámo!
Nevím, co si dnes večer užiju víc...
Jestli kopání do tvý řiti, nebo šukání tvý matky.
- Oh! - Běž pryč od mého syna, Jaspere.
- Uh, Bev... - Nech mého syna.
- Bev, já... - Vy dva jste neuvěřitelní.
Neumíte se chovat, i když víte, že mě to bolí a ponižuje.
Mami!
Mami, jsi v pořádku?
Běž pryč, Johne. Nech mě.
Maggie?
Táhnu se s tvými zavazadly už od Denveru!
Děkuju, že jsi se vysral na nejvlivnější ženu v Americe...
Waldenovo vydavatelství, zrušilo všechna tvoje představení.
- Nevěřím tomu. - Já vím.
Jako kdyby tě nikdo nevaroval.
- Takže je konec. - Ne, ne úplně.
Až ti řeknu tohle, vošukáš mě...
hned tady, v mámině domě.
Ale nejdřív se musím jít vyčůrat. Kde je koupelna?
Máte splachování, že?
Ne je to tak, že si zasloužíš tuhle extra pozornost...
ale, když je v sázcee moje reputace, udělala jsem ti laskavost.
Absolvuješ interview na dálku...
s Tyrou Banks!
Zítra, v devět, královná denní show...
si s tebou bude povídat na živo...
přímo z téhle díry, kterou nazýváš domovem.
Fajn, dobře, cokoliv chceš.
To co chci je, aby ses soustředil...
dal se dohromady, a ukázal mi, kde je nejbližší obchod s alkoholem.
Okej?
Okej, Tyra Banks, v pořádku.
Ale pokud si nebudeš jistý sám sebou, zničí tě jako nic.
Oh, bože.
Vypadáte velmi dobře, paní Farleyová.
Děkuju.
Doufám, že ví jaké je století.
Mami, co to děláš?
Jdu na festival.
Promiň, ale vy vesničané, mě vytáčíte.
Jsi si jistá? Teda...
Po včerejšku, víš...
Mám jisté povinnosti. Stále jsem královna kukuřičného festivalu.
Ale budeš tam sama.
Johne, byla jsem sama 20 let.
Myslím, že to zvládnu.
Mami, je mi líto, co se stalo minulý večer.
Já... totálně jsem ztratil hlavu
Pamatuješ si na pana Spangera?
Byl to první týpek, se kterým jsem měla rande...
po tom, co zemřel tvůj otec. Myslím, že ti bylo 6 let.
Utekl jsi své chůvě...
a my jsme tě potom hledali celou noc.
Ano, byl jsem v peřiňáku.
No, každopádně, když mě muž pozve někam ven, ty buď onemocníš...
nebo se pozvracíš...
nebo nabouráš auto, nebo cokoliv jiného do té doby než to nevzdám.
Pomyslel jsi někdy na to, jak se cítím...
sama, celou tu dobu?
Uh, myslím...
myslel jsem, že máš mě.
Oh.
V pořádku, pane Farley. 20 sekund.
Hej, celebrito. Odložte to drama na později.
Amerika čeká. Vypadáš super.
- To bude zábava. - 15 sekund
- Nemůžu to udělat. - Okej, rozumím.
- To je v pořádku. - Opravdu?
Jasně, že ne!
Sedni si na zadek, a koukej do kamery.
Ticho na place.
- Okej, lidi, jdeme ven za 3, 2 ... - Úsměv.
Když jsem se dozvěděla, kdo bude můj daľší host...
vědela jsem, že ho musím mít ve své show.
Je to nejprodávanější autor knihy "Smiřte se"...
Jak se smířit s minulostí.
Prosím, přivítejme, přes satelit, z města Forest Meadow ve státě Nebraska...
Johna Farleyho!
Ahoj, Johne, jak se máš?
Cítim se super.
No, dobře. To bys měl.
Tvoje kniha, je inspirující...
pro mnoho lidí na celém světě.
Kdo byl tvou najvětší inspirací?
- Uh, moje matka. - Aah.
Vidíte, moje matka je též moje najvětší inspirace.
Víte, nebyla bych tam, kde jsem, kdyby...
Johnny, už jsi někdy pomyslel...
jaké to bylo pro mě, být sama celé ty roky?
Tedy, pojďme všichni, pozdravme všechny matki na světě!
Whoo!
Pro.. promiňte. Musím jít.
- Johne? - Vrať se!
- Ne, nemůžu! - Vrať se a předej tu posranou knihu.
Ne, nemůžu! Moje máma mě potřebuje.
Seru na to!
Vrátíš se tam, a něco řekneš...
Jinak ti strčím celou svoji ruku do zadku...
až ti bude špatně.
Nech mě!
Fajn! Běž si, ty padavko.
- Běž si za maminkou. - Taková kurva!
Prosím, ticho!
Nevím, co mám dělat! Nevím, co mám dělat!
Okej, Johne, opatruj se. Jde pomáhat lidem.
- Co zase chceš? - Podívej.
Posral jsem to, okej?
Úplně nejvíc.
Neměl jsem se do toho motat. Já...
Promiň.
Ty máš make up?
Pravda je taková...
Udělal jsem to proto, pretože chci aby byla moja máma šťastná.
Ale vypadá to tak, že to co dělá moji mámu šťastnou...
což je neuvěřitelné...
jsi ty.
Je pozdě.
Rozmyslela si to, Farley.
Cože? Moje máma je to nejlepší, co tě mohlo potkat.
Jednoho dne budeš randit i ty, a možná to pochopíš.
Pokud si jednou žena něco rozmyslí...
neexistuje způsob, jak to změnit.
Oh, chápu. Bojíš se.
Tvoje poslední manželství se rozpadlo, protože tě podváděla.
Znovu a znovu a znovu.
Ta ženská je úchylná, Farley. Koho to zajímá?
Takže se bojíš, že ti znova někdo ublíží?
Hele, ušetři mě těch sraček, okej?
Ty nejsi guru. Jsi jen malé rozmazlené děcko...
které se neumí odtrhnout od cecku svojí matky.
Oh, ano?
No, a ty jsi jen sráč s píšťalkou!
Opravdu?
Ty jedno posraný hovno.
Ty si myslíš, že jsi silnější než já, že?
Oh, všude, vždycky.
Vezmi si nějaké z půjčovny, Farley.
Vypadá to, jako staré časy, co?
Ano, nový den přišel.
Ooh!
Tomu se říká, porážka, Farley.
Okej. Takže takhle to bude?
Ah!
Ano, a teď tě dostanu, Woodcocku.
Ty nikdy nepřestaneš, co?
Proč mě nedorazíš, hm?
Je čas, zlomit ti křídla, Farley.
Tomuhle se říká suplex, Farley.
Je to jeden z mých oblíbených.
A tohle je taky můj oblíbený.
Vietnamský chvat.
Obrácený vietnamský chvat.
Přichází bouře, Woodcocku!
Ooh!
Hlavu vzhůru, Farley.
- Řekni strýček! - Píča.
- Řekni to. - Píča.
Ow!
Ruské sevřetí.
A tohle je úder učitelem tělocviku.
Jsi v pořádku?
Básnická otázka, Woodcocku.
Už si na mě pamatuješ, co?
- Kurva! - Uh! Uh!
Pane Woodcocku?
Oh, kurva.
Máme tu bělocha, asi padesátník, možné zlomeniny.
Co je to? Nějaké kousnutí?
Uh...
No tak, Scootere, dej tu masku pryč.
Oh, díky bohu. Myslel jsem, že jsem tě zabil.
Nezabil bys mě ani výstřelem do hlavy, Farley.
Říká muž, ležíci na zádech v sanitce.
No, bylo na čase, konečně ukázat co v tobě je.
To je kompliment?
Farley, jen říkám...
že jsi ukázal, že jsi chlap, okej?
Wow.
Možná se v tobě preče jen skrýva i kousek člověka.
Takže, proč nemůžeš být k lidem dobrý?
Není to zdravé, být celou dobu takový čurák.
Skončíš jako tvůj otec...
plný zlosti a sám.
Jestli je tohle to, co chceš, fajn, ale já si to nemyslím.
Teď, právě teď, je moje máma na té lodi sama...
a přeje si, abys tam byl s ní.
Problém je...
že si myslím, že nemáš na to, abys ji získal zpátky.
Oh, opravdu?
Sleduj!
Pojďme, Farley! Rychleji!
Šel bych, kdybys nebyl tak tlustý.
Pozor! Promiňte!
- Keppene! Jsi mimo rytmus - Aah!
- Pozor! - Jsi mimo, Mount-Gardnere.
- Promiňte. Hej. - Oh!
Promiňte.
Pojďme, Farley.
- Mami, mami. - Beverly! Beverly!
Oh, můj bože, co se děje?
Jaspere, proč jsi na té posteli?
Nevím, zlato, ale jsem tady proto, abych ti řekl...
že mi je to líto.
Je ti to líto?
Mami, pro tak emočního kripla, jako je Woodcock...
je to velký pokrok.
Poslyš, já jsem ten kdo by se tady měl omlouvat, okej?
Všechno je to moje vina.
Jen mu dej daľší šanci.
Protože, za chvíli mi prasknou plíce.
Prosím, zlato.
- Oh! - Oh, můj bože!
Stop! Stop!
Pane Woodcocku!
Jsi v pohodě?
Dobrá práce, Farley.
Je tady jediná díra na cestě, a tys ji našel.
Jaspere! Oh, můj bože.
Oh, můj bože. Jaspere!
Jaspere.
Jsi v pořádku?
Promiň, mami.
Myslel jsem, že dělám správnou věc.
To že ho chceš zabít?
Volal jsem na 911, ne?
Ano.
Chci, abys zůstala s Jasperem.
- Nevěřím ti. - Já...
Ať to znamená, cokoliv...
máte moje požehnání.
Můžete jít za panem Woodcockem.
Poslyš, uh...
Chci jen říct, promiň...
to jak jsem říkal, že jdu "šukat tvojí matku."
To je všechno?
Co tím myslíš?
Myslela jsem, že se omluvíš za...
Mami, mami.
Ja vím, že to bude znít divně.
Ale Jasper, je dobrý člověk.
Víš, jistý čas mě Jasper dusil...
- Ano, tvojí vlastní nohou. - Správně.
Přišel jsem na to.
Není třeba se smiřovat s minulostí.
Je třeba se z ní těšit.
Ja už nejsem ten tlustý lůzr...
a to jen kvůli němu.
A, svým způsobem...
je dost důležitou součástí mého života.
Pro boha, byla to jen základní škola, ty sráči.
- Jaspere! - No, ano.
Vidíš?
Dej si deset, Farley.
- Cože? - Dělám si legraci.
Veselé vánoce, Woodcocku.
Veselé vánoce, Farley.
Četl jsem tvou knihu.
Opravdu? Co si o ní myslíš?
No, ta část o zacházení s druhými...
to jak chceš, aby se zacházelo s druhými, to je v pořádku.
Ano, tak trochu jsem to ukradl z bible, ale...
Ale děkuju jí za to.
To ostatní je celkem sračka.
Co to sakra? To je moje kniha.
Je to moje kniha, Farley.
Dal jsi mi ji. Můžu si s ní dělat co chci.
Oh, jasně. Podívej, tvoje nová kniha.
- Gratuluju, Johne. - Ukež, ať se podívám.
- Gratuluju. - Oh, můj bože. Podívej se na to.
Oh, wow.
Ano, je to, opravdu velmi dobré, Johne.
Wow, četla jsi to?
Nenuť mě lhát na vánoce.
No, mezitím, co si tu gratulujete...
Beverly a já máme pro vás malé překvapení.
Nedávno, uh, jeden z mých plavců se...
Mm!
A, uh, tvoja máma má v bříšku malého Woodcocka.
Cože?
Staneš se velkým bráchou, Farley.
Jen žertuju.
www.titulky.com